tipex
Trådstartare
Min son är diagnostiserad med asperger samt selektiv mutism, högfungerande och väldigt intelligent.
Kommer troligen blir lite rörigt inlägg![Blush :o :o]()
Det har gått snart 2 år sedan han fick sin diagnos och situationen hemma har gått från totalt ohållbar till balanserad. Vi har hemma hittat en fungerande situation där vi sluppit allt för mkt konflikter och ubrott.
Dock så började han i förskoleklass nu i augusti och problemen där börjar hopa sig....och tyvärr så följer de med honom hem oxå.
Redan efter någon vecka satte det igång:
(det finns både specialpedagog och psykolog inblandad i skolan som följt honom sen sista året i förskolan).
Det uppstod konflikter mellan både kompisar och lärare....fröken tog leksak från honom som han lagt beslag på en hel vecka som de andra barnen oxå ville leka med. Resulterade i utbrott där han tog till flykten och de följde efter vilket stressar honom. Han försökt gömma sig under en stuga på gården men det bedömdes som farligt så de drog ut honom. Han springer då ut och ställer sig på vägen och väntar på en bil....![Cry :cry: :cry:]()
De tar in honom i biblioteket som han river totalt....de ringer mig som får komma och hålla fast i 45 min innan han sansat sig och kan få glida in under en soffa för återhämtning.
Samma procedur upprepas ngn dag senare (inte biblioteket dock) och orsaken då var att han haft en pinne vid gungan som han träffade ett annat barn på benet med så den flög upp och träffade en annan i ansiktet. Ledset barn hämtar en fröken...som så klart rusar ut och ska minsann få honom att förstå¨hur fel han gjort och få honom att säga förlåt. Detta är en okänd fröken för min son relationsmässigt, ingen har lärt känna och har förtroende för.
En annan fröken säger åt upprörda fröken att det nog inte är en bra idé men hon ska minsann prata förstånd med honom för att han gjort fel. sagt och gjort....hon rusar fram stoppar honom mitt i gungandet och skäller ....spårar ur för sonen som inte kan hantera den sortens attack och press.
Behöver jag tillägga att det var svårt att få honom att vilja gå till skolan igen....han ville hellre dö än gå dit.
Pratade med Hab som kunde skicka ut en som stöd för hans fröken för att få till en fungerande situation....vad händer, jo specialpedagogen (SP) på skolan säger till Hab att hon har full koll på lägget och avbokar.
Rektorn kallar till möte och där handlar allt om prestige för SP som beskyddar sig med att det aldrig hänt tidigare och därför kunde de inte veta att de behövde förebygga så att dessa situationer inte uppstår. Dessutom sa hon att de haft ett överlämnade av min son, vilket vi inte fick vara med på som det var bestämt....men när jag frågade fröken om det efter så hade det bara varit ett gruppöverlämnande i våras.
SP frågade vidare om han fått sin diagnos för asperger nu nyligen för det kände varken hon eller psykologen till....WHAT....vi har suttit och haft massor av möten under ett års tid och talat om just detta. Nej de hade bara uppfattat att han har selektiv mutism.....läsa innan till i sina anteckningar går ju inte...för där framgår det tydligt
. SUCK!
Iaf så verkade det bli bättre ett tag för att nu de senaste veckorna eskalera igen.....igår slog han sin gravida fröken i magen med knytnävarna....hon är orolig att han ska skada barnet och vet inte hur hon ska hantera det hela nu. Han har varit avståndstagande mot henne ett tag och efter lovet nu har det blivit värre.....hon undrar om det är pga graviditeten och att han förstått att hon ska försvinna.
Andra fröknar på skolan är oroliga för de andra barnens säkerhet då de tror att han ska göra dem illa. De har märkt av på fritids att han blivit mer orolig och konfliktsökande.
Allt det här öses över på mig....vad ska de göra, varför beter han sig så....
Vad kan jag säga.....jag har ingen aning om vad ni gör för fel i ert bemötande av min son, tydligen kan ni inte läsa av honom för att styra upp situationen innan det blir för mkt för honom så han saknar annan utväg än att explodera för att pysa ur trycket?
Jag är inte där, kan inte skapa mig en bild utan bara försöka tejpa ihop spillrorna jag hämtar hem . Vilket inte är så lätt...jag blir trött, jag orkar inte. Det skapar slitningar hemma då han är som ett åskmoln och måste avreagera sig hemma.
Jag anser att han behöver en resursperson i skolan som är med honom och kan styra honom i rätt riktning. Hjälpa honom från att hamna i onödiga konflikter, som kan gå undan med honom när halsmusklerna börjar spännas och blodådrorna bubblar sig på halsen. Ge tryggheten och se till så han kan komma undan för att samla sig och hämta ny energi.
Skolan har så klart ingen ekonomi och de får inte ens ringa in vikarier så de lär inte vara positiva till min tanke.
Men hur går jag som mamma vidare, vem ska jag prata med...läste om att skolan ska ha åtgärdsplan för elever men fröken sa att det inte fanns ngn för min son. Vem ska upprätta den......och hur gör man för att försöka få en resurs.
Hans fröken försöker verkligen och vi har en bra dialog men hon behöver stöd från skolan.
Jag är trött nog som det är och orkar inte riktigt dra i allt.....sitter som ett fån och vet inte vilket håll jag ska gå.
Det blev väldigt lång.....och kanske lite rörigt, men har iaf kortat ner mig mkt ändå.
Kommer troligen blir lite rörigt inlägg
Det har gått snart 2 år sedan han fick sin diagnos och situationen hemma har gått från totalt ohållbar till balanserad. Vi har hemma hittat en fungerande situation där vi sluppit allt för mkt konflikter och ubrott.
Dock så började han i förskoleklass nu i augusti och problemen där börjar hopa sig....och tyvärr så följer de med honom hem oxå.
Redan efter någon vecka satte det igång:
(det finns både specialpedagog och psykolog inblandad i skolan som följt honom sen sista året i förskolan).
Det uppstod konflikter mellan både kompisar och lärare....fröken tog leksak från honom som han lagt beslag på en hel vecka som de andra barnen oxå ville leka med. Resulterade i utbrott där han tog till flykten och de följde efter vilket stressar honom. Han försökt gömma sig under en stuga på gården men det bedömdes som farligt så de drog ut honom. Han springer då ut och ställer sig på vägen och väntar på en bil....
De tar in honom i biblioteket som han river totalt....de ringer mig som får komma och hålla fast i 45 min innan han sansat sig och kan få glida in under en soffa för återhämtning.
Samma procedur upprepas ngn dag senare (inte biblioteket dock) och orsaken då var att han haft en pinne vid gungan som han träffade ett annat barn på benet med så den flög upp och träffade en annan i ansiktet. Ledset barn hämtar en fröken...som så klart rusar ut och ska minsann få honom att förstå¨hur fel han gjort och få honom att säga förlåt. Detta är en okänd fröken för min son relationsmässigt, ingen har lärt känna och har förtroende för.
En annan fröken säger åt upprörda fröken att det nog inte är en bra idé men hon ska minsann prata förstånd med honom för att han gjort fel. sagt och gjort....hon rusar fram stoppar honom mitt i gungandet och skäller ....spårar ur för sonen som inte kan hantera den sortens attack och press.
Behöver jag tillägga att det var svårt att få honom att vilja gå till skolan igen....han ville hellre dö än gå dit.
Pratade med Hab som kunde skicka ut en som stöd för hans fröken för att få till en fungerande situation....vad händer, jo specialpedagogen (SP) på skolan säger till Hab att hon har full koll på lägget och avbokar.
Rektorn kallar till möte och där handlar allt om prestige för SP som beskyddar sig med att det aldrig hänt tidigare och därför kunde de inte veta att de behövde förebygga så att dessa situationer inte uppstår. Dessutom sa hon att de haft ett överlämnade av min son, vilket vi inte fick vara med på som det var bestämt....men när jag frågade fröken om det efter så hade det bara varit ett gruppöverlämnande i våras.
SP frågade vidare om han fått sin diagnos för asperger nu nyligen för det kände varken hon eller psykologen till....WHAT....vi har suttit och haft massor av möten under ett års tid och talat om just detta. Nej de hade bara uppfattat att han har selektiv mutism.....läsa innan till i sina anteckningar går ju inte...för där framgår det tydligt
Iaf så verkade det bli bättre ett tag för att nu de senaste veckorna eskalera igen.....igår slog han sin gravida fröken i magen med knytnävarna....hon är orolig att han ska skada barnet och vet inte hur hon ska hantera det hela nu. Han har varit avståndstagande mot henne ett tag och efter lovet nu har det blivit värre.....hon undrar om det är pga graviditeten och att han förstått att hon ska försvinna.
Andra fröknar på skolan är oroliga för de andra barnens säkerhet då de tror att han ska göra dem illa. De har märkt av på fritids att han blivit mer orolig och konfliktsökande.
Allt det här öses över på mig....vad ska de göra, varför beter han sig så....
Vad kan jag säga.....jag har ingen aning om vad ni gör för fel i ert bemötande av min son, tydligen kan ni inte läsa av honom för att styra upp situationen innan det blir för mkt för honom så han saknar annan utväg än att explodera för att pysa ur trycket?
Jag är inte där, kan inte skapa mig en bild utan bara försöka tejpa ihop spillrorna jag hämtar hem . Vilket inte är så lätt...jag blir trött, jag orkar inte. Det skapar slitningar hemma då han är som ett åskmoln och måste avreagera sig hemma.
Jag anser att han behöver en resursperson i skolan som är med honom och kan styra honom i rätt riktning. Hjälpa honom från att hamna i onödiga konflikter, som kan gå undan med honom när halsmusklerna börjar spännas och blodådrorna bubblar sig på halsen. Ge tryggheten och se till så han kan komma undan för att samla sig och hämta ny energi.
Skolan har så klart ingen ekonomi och de får inte ens ringa in vikarier så de lär inte vara positiva till min tanke.
Men hur går jag som mamma vidare, vem ska jag prata med...läste om att skolan ska ha åtgärdsplan för elever men fröken sa att det inte fanns ngn för min son. Vem ska upprätta den......och hur gör man för att försöka få en resurs.
Hans fröken försöker verkligen och vi har en bra dialog men hon behöver stöd från skolan.
Jag är trött nog som det är och orkar inte riktigt dra i allt.....sitter som ett fån och vet inte vilket håll jag ska gå.
Det blev väldigt lång.....och kanske lite rörigt, men har iaf kortat ner mig mkt ändå.