JAg har en massa olika hingstar som kommer o går, därmed så går dom ensamma, jag släppte ihop min ettåring med en nykastrerad 2 åring nyligen...nu står 2 åringen på box med sönderslitna ligament och 3 stora lösa benbitar i ena bakknät
![Crazy :crazy: :crazy:]()
som vi opererat bort.....
min 10 åring gick ihop med 6 andra hästar, både hingstar o valacker tills han var 3,5 år....sen gick det inte, han terroriserade alla andra och det var rent synd om dom...dom blev rädda för honom och det var inte schysst att ha dom ihop...har man hingstar som vill klättra i rang så är det svårt....sen har jag ju gudomligt snälla hingstar också, men dom är bara här korta perioder och så är dom inte mina så jag ser ingen anledning att släppa ihop dom....
SEN så kan det plötsligt en dag slå runt på dom (har sett mer än en gång) och kompisen skall helt enkelt elimineras, men så länge det går bra så är det ju helt ok.....
Jag tycker faktiskt inte synd om hingstarna, mina går ute länge på dagarna och har stora hagar och "alla" hästar finns runt omkring i hagarna, inne i stallet står dom bredvid både andra hingstar , ston o valacker...hingstar vill gärna var i gröten och det är skam att gömma undan dom för andra hästar....DÅ mår dom inte bra, då dom ofta har ett högre kontrollbehov av "flocken".....